Kilta-astiasto

=Kilta-astiasto – Kaj Franck=

Vuonna 1911 Viipurissa syntynyttä Kaj Franckia on kutsuttu suomalaisen muotoilun omaksitunnoksi. Franck oli lasin asiantuntija, joka uransa aikana loi sekä taidelasia että käyttöesineistöä. Hän toimi myös Taideteollisen oppilaitoksen opettajana sekä viimeisenä taiteellisena johtajana. Franckin luennoista on koottu teos Muotoilijan tunnustuksia. (Bonsdorff, B. ym. 1998, 356 – 357; Iittala, suunnittelijat 2009)

Franckin tunnetuin teos on Arabian vuosina 1953 – 1975 valmistama Kilta-astiasto. Astiasto oli hyvin harkitun työn tulos - Franck valmisti ennen sarjan tuotantoa kauan kokeilumielisiä, yksinkertaisia ja harkittuja käyttöesineitä koti- ja ulkomaisiin näyttelyihin. Franckin muotoilua johdatti pyrkimys funktionaalisuuteen, halu etsiä esineistä vain olennainen ja riisua pois kaikki ylimääräinen. Hänen mukaansa käyttöastia ei värin ohella muita koristeita kaivannut. Franck oli kiinnostunut sarjavalmistuksesta ja tekniikan mahdollisuuksista tuottaa monipuolisia ja käytännöllisiä esineitä kohtuulliseen hintaan. Myös tuotteiden ekologisuus ja käytännöllisyys olivat hänelle tärkeitä. (Bonsdorff, B. ym. 1998, 356 – 357; Iittala, tuotteet 2009; Satakunnan museo 2009)

Kiltan muotokieli oli Franckille tyypilliseen tapaan hyvin geometrinen, sarjan jokaisen osan perusmuotona on ympyrä, neliö tai suorakaide. Sarjan jokainen osa on pala laajempaa, viimeistä yksityiskohtaa myöten harkittua ja yhteensopivaa kokonaisuutta. Franck huomioi sarjan ulkonäön ohella myös käytännöllisyyden ja monikäyttöisyyden, Kilta-tuotteet valmistettiin uunilämpötiloja kestävästä kovafajanssimassasta. Astioiden sileät pinnat oli suunniteltu helposti puhdistettaviksi. Kilta-astioita oli viittä eri väriä: valkoisia, mustia, keltaisia, sinisiä ja vihreitä, lyhyen aikaa myös ruskeita. Hillittyjen värien ja yksinkertaisen muotoilun ansiosta sarjaa pystyi yhdistelemään helposti muihin astiastoihin. (Arabian museo 2009; Iittala, suunnittelijat 2009)

Kilta-astioiden geometrisen yksinkertaiset, helposti pinottavat ja pieneen tilaan mahtuvat muodot olivat sarjan julkaisuaikakaudelle uutta, kuten myös se, että astioita myytiin yksittäiskappaleina. Kilta ei kuitenkaan huolellisesta suunnittelustaan ja käytännöllisyydestään huolimatta ollut heti ilmestymishetkenään vuonna 1953 jättimenestys. Sarjan koristelemattomat muodot eivät tavoittaneet suurta kuluttajakuntaa - Suomen pula-ajasta toipunut kansa kaipasi vakuuttelua, ettei moderni askeettisuus suinkaan tarkoittanut köyhyyttä. Kiltan markkinoinnissa korostettiinkin näin ollen ostajan ”luovaa” valikointia ja kattausmahdollisuuksia – kuluttajien huomio siirtyikin pian muotojen yksinkertaisuudesta käyttötapojen rikkauteen. (Bonsdorff, B. ym. 1998, 356 - 357; Kolbe, L. ym. 2004, 346; Iittala, suunnittelijat 2009) Kilta oli ilmestymisaikanaan tarkoituksellisesti positioitu edulliseksi astiastoksi. 1970-luvun alkupuolen öljykriisin myötä sarjaa kohtasi kuitenkin hinnannostamispaine, jonka lisäksi lisääntynyt halpatuonti lisäsi kilpailua. Astiaston tiukat laatunormit ja hankalahko valmistus vähensivät sarjan kannattavuutta, niinpä Kiltan tuotanto päätettiin vuonna 1975 lopettaa. Kilta oli kankeasta alusta huolimatta päässyt kahden vuosikymmenen aikana suomalaisten sydämiin - ennen lopettamispäätöstä Kilta-sarjan tuotteita oli myyty 21,5 miljoonaa kappaletta, sekä Suomessa että ulkomailla. (Arabian museo 2009)

Vuosi 1981 tarjosi Kiltan ystäville iloisen yllätyksen - sarja palasi tuotantoon Teema-nimellä varustettuna. Ennen paluuta Kaj Franck teki muutoksia sarjan astiavalikoimaan sekä mittasuhteisiin. Myös valmistusmateriaali muutettiin nykypäivän koneistettua taloudenpitoa kestäväksi vitroposliiniksi. Franckin mukaan sarja ei ollut enää entisensä, joten nimikin piti näin ollen muuttaa. Tällä hetkellä Teema-astiaston osia saa 12 eri värillä varustettuna lasikulhot mukaan lukien. (Arabian museo 2009; Iittala, tuotteet 2009.)


 * Kirjoittajan kommentti**

Teema-astiani ovat palvelleet minua vanhemmasta päästä laskettuna noin seitsemän vuotta. Kupit ja lautaset ovat vuosien mittaan joutuneet monenlaisiin tilanteisiin; ne ovat lipsahtaneet käsistä, niitä on kolhittu ruokailuvälineillä ja kohdeltu muutenkin kovakouraisesti. Yllättävää kyllä, kaikki astiani ovat edelleen ehjiä ja hyväkuntoisia. Yhteenkään kappaleeseen ei ole ilmaantunut merkkejä onnettomuuksista. Vielä seitsemän vuoden jälkeenkin astioiden ulkonäkö miellyttää minua, vaikka muu sisustusmakuni on vuosien saatossa muuttunut useaan otteeseen. Teema on vakiinnuttanut paikkansa astiakaapissani, eikä se todennäköisesti tule ihan pian sieltä poistumaan. Kiitos Kaj Franckille ja Iittalle ajattoman ihanista, ja kestävistä, astioista!


 * Lähteet **


 * Kirjallisuus**

[|Bonsdorff, B] & [|Valkonen, K]. 1998. Suomen taiteen historia: Keskiajalta nykyaikaan. Espoo: Schildt.

[|Kolbe, L] & [|Saarikangas, K] & [|Mäenpää, P] & [|Sarantola-Weiss, M] & [|Relander, J] & [|Kukkonen, J] & [|Kivimäki, T]. 2004. Suomen kulttuurihistoria: koti, kylä, kaupunki. Keuruu: Otava.


 * Internet**

[]
 * Arabian museo 2009. Kaj Franck, Kilta 50 vuotta.**

http://www.arabianmuseo.fi/web/museumarabia.nsf/pagesbyid/938AF9884F330F17C2256F5C004B8939?OpenDocument
 * Arabian museo. 2009. Kilta.**

[]
 * Iittala 2009. Tuotteet.**

[]
 * Iittala 2009. Suunnittelijat.**

[]
 * Satakunnan museo 2009. Modernismi, 1950-luku.**


 * Kuvat**

Iittala: Kaj Franck, Teema-tuotteet Satakunnan museo: Kilta